Sido se!
Hei, kaverit! Meidän pitäisi kääntyä.
Ja menettää hyvät rahat? Ei onnistu.
Pysykää lähellä.
Perillä ollaan.
Kiertäkää sen taakse.
Vauhtia.
Siinä se on. Hakekaa se.
Saat maksaa tästä.
Ei. Pyydän, älä.
Älä.
Odottakaa.
Sain vain yhden...
...mutta se on hieno yksilö.
- Siinäkö kaikki? - Joo.
Se sieni puraisi minua kahdesti.
Hautahärme.
Olipa kerran,
tai ehkä kahdesti, sillä saatat muistaa tämän tarinan,
voimallinen haltia nimeltä Pahatar.
MALEFICENT 2: PAHAN VALTIATAR
Jostain syystä pahan valtiatar ja Moorsin suojelija -
oli yhä edelleen vihattu.
On totta, että hän oli kironnut prinsessa Auroran,
mutta sen jälkeen hän oli löytänyt valon ihmislapsen sydämestä -
ja kasvattanut tytön omanaan.
Sillä olihan juuri Pahattaren rakkaus murtanut saman kirouksen.
Mutta tuo yksityiskohta oli kummallisesti unohtunut.
Ja kun tarinaa kerrottiin kerta toisensa jälkeen ympäri kuningaskunnan,
Pahattaresta tuli jälleen kerran konna.
Nyt on aika. Vauhtia. Haetaan kaikki.
- On suuri päivä! Lähdetään! - Mennään.
Herätys. Herätys.
Tulkaa.
Vauhtia, öttiäiset. Nyt se tapahtuu!
Muistaahan kumpikin salaisen suunnitelman?
Se on täällä. Milloin kerron kuningattarelle salaisuuden?
Kärsivällisyyttä, Ohdake.
Onko kuningatar Aurora jo hereillä?
Hän ei nuku enää "Ruususen unta".
Tuo oli hyvä vitsi.
Seuraava asia, kadonneet keijukaiset.
Olen lähettänyt lisää keijuja tutkimaan hautahärmeniittyä.
Saan raportin illansuussa.
Etsimme, kunnes löydämme heidät.
Älä yhtään nostele juuriasi, Lief.
Ihmisten murskaaminen oksilla ei auta.
Diaval, sinun on määrä olla minun puolellani.
Olen Moorsin kuningatar ja ihminen.
Kaikkien on opittava vähän kiltteyttä.
Täältä tullaan.
Anteeksi.
Virallista keijuasiaa.
Sananen, majesteetti.
- Taikka kaksi. - Tädit,
odottakaa vuoroanne kuten muutkin.
- Ei! - Tämä ei voi odottaa, teidän armonne.
Ei hetkeäkään.
Tai saatan haljeta. Ihan oikeasti.
Onko tuo...
Pinto!
Ja hänellä on tuomisia. Ensimmäistä mahlaa lämpenevistä puista.
Tämä on suuri päivä!
Hiljaa, Ohdake.
Mikä suuri päivä?
Hei! Kruununi!
En ole nyt tällä tuulella.
Pinto!
Älkää nyt.
Minne matka, tädit?
En ehdi nyt leikkiä.
Mikä teihin on mennyt?
Tuolla hän menee, majesteetti.
Tule takaisin.
Olen saanut tarpeeksi leikeistäsi tälle päivälle, Pinto.
Voi minua.
Philip. Mitä teet täällä?
Etsin sinua.
- Tervehdys. - Hei.
Valitan, en voi nyt jutella.
Moors on ihan sekaisin. Kaikki valittavat kaikesta.
Tiedän, että sinulla on kiireitä.
- Halusin kysyä jotain. - Kysy.
Voisiko Ulsteadin ja Moorsin välillä olla liitto?
Liittoko?
Yhdistämään molemmat maat.
Tuomaan sopusoinnun ja rauhan.
Olen kuvitellut sillan.
Sillan.
Niin, sillan.
Liitto on hieno asia,
jos kumpikin puoli tahtoo.
Teen töitä sen eteen.
Hän mokaa jutun.
Älä hosu. Hän lämpenee.
Hetkinen.
Sinulla on hieno takkisi.
Oletteko te kaikki juonessa mukana?
Jos sinulla on kiire, voin tulla toiste.
Ei, ei.
Ei minulla ole kiire.
Ei, sillä olisi kurjaa...
Ihan totta. Olen pelkkänä korvana. Mistä halusit puhua?
Olet oikeassa. Hän mokaa.
Viisi vuotta sitten luulin menettäneeni sinut.
Päätin, että tänään on se päivä.
Olen rakastanut sinua joka päivä siitä, kun tapasin sinut.
Jos rakkaudella on totuus, tässä on minun.
Ei mikään taika eikä kirous voi riistää minua luotasi, Aurora.
- Onko nyt sopiva aika? - Philip.
Hän polvistui.
Kylläpä se kesti.
Tuletko vaimokseni?
Kyllä.
- Kyllä? - Kyllä.
Kyllä!
Nouse ylös. Suutele minua.
Me saamme häät!
Salaiset yllätyshäät.
Vanhemmille on kerrottava.
Onko?
Valtiatar.
Mitä?
Minulla on vähän uutisia.
Anna tulla.
Asia ei ole kovin tärkeä,
eikä siihen tarvitse suhtautua liian vakavasti.
Asia on niin...
Prinssi Philip on...
Kadonnut?
Ei. Philipillä on...
Keltakuume? Ei, hetkinen.
Lepra!
Ei, valtiatar.
Prinssi Philip on pyytänyt Auroraa tulemaan...
Älä...
...pilaa aamuani.
Valtiatar, pyydän.
Pysykää rauhallisena.
No, kertokaahan.
Tuleeko minusta bestman vai saako joku Moorsin otus sen homman?
Kenraali, jos tämä on tapasi kysyä, suostuiko hän, niin...
Tiedän, että hän suostui.
Kuka ihminen ei haluaisi pois siitä paikasta?
Mitä sinulla on moorsilaisia vastaan, Percival?
"Moorsilaisia"? Siksikö heitä nyt kutsutaan?
Siivekkäitä elukoita, murhaavia puita.
Mieti, mitä puhut, kenraali.
Et tiedä heistä mitään.
Tiedän, että Pahatar surmaa ihmisiä,
tuhoaa armeijoita. Ainakin tarinan mukaan.
Tyttö ei ole sellainen.
Kuningaskunnan suojeleminen on työtäni.
Ja sen teen, vanha ystävä.
Epäröimättä.
Eteenpäin.
Avatkaa portit!
Majesteetti, saalis Keskimaan liitämisestä on saapunut.
Aseita.
Ei. Emme tarvitse aseita.
Sodan ajat ovat ohi.
Ingrith.
Näet, mihin olen sinut laittanut. Taakseni.
Ja siellä tulen aina olemaan.
Sanoin, ettemme tarvitse aseita.
Koskaan ei voi olla liian varovainen.
Majesteetti, se on viritetty.
Onko?
- Isä ja äiti. - No?
Mitä hän sanoi?
Hän sanoi "kyllä".
Kyllä!
Ihana uutinen.
Kaksi kuningaskuntaa vihdoin yhdessä.
Niin.
Ehkä olen ollut itsekäs,
katsonut asiaa väärästä näkökulmasta.
Teit valintasi.
Nyt on juhlan aika.
Mukavaa, että viimein hyväksyt.
Enkä vain hyväksy.
Olen valmis vastaanottamaan morsiamesi avosylin.
Hän tulee päivälliselle.
Se olisi mahtavaa.
Yhdellä ehdolla.
Hän ottaa mukaan kummitätinsä.
Majesteetti, olen vahvasti...
Tapaamme tytön kasvattajan tässä linnassa.
Niin. Kuningatar on oikeassa.
En ole varma, mitä kummitäti...
Ei, mutta vaadin.
Meistähän tulee kohta sukulaisia.
Julistettakoon kautta kuningaskunnan,
että poikani menee naimisiin Auroran kanssa.
Ja Pahatar tulee päivälliselle.
Lähetän sanan välittömästi.
Hän tulee.
Pitäkää kiinni alushameistanne.
Kappas vain.
Niin?
Niin.
Kummitäti...
Philip pyysi minua vaimokseen.
Raukkaparka.
Hän toipuu siitä.
Vastasin "kyllä".
Ei.
Kyllä.
Ei.
En kysynyt sinulta.
Enkä minä sinulta.
Mitä nyt?
Muutatko hänet vuoheksi?
Lopeta.
Miksi et pidä Philipistä?
Ensinnäkin hän on ihminen.
Minä olen ihminen.
Enkä ole koskaan lukenut sitä sinulle viaksi.
Kunnes rakastuin.
Rakkaus ei aina pääty hyvin, pöpö.
Voin kertoa, että prinssi Philip on prinssi.
Varsin komea ja hurmaava prinssi.
Pyydän vain, että luotat minuun.
Anna hänelle mahdollisuus.
Anna meidän todistaa, että olet väärässä.
Philip on huomaavainen,
hyvin sellainen...
Millainen?
Kuningas ja kuningatar juhlivat tänään.
Meidät on pyydetty linnaan.
Haluatko, että tapaan hänen vanhempansa?
Se on vain päivällinen.
Ei minua haluta Ulsteadiin.
Miksi ihmeessä menisin?
Koska hänen äitinsä haluaa tavata äitini.
Ole kiltti.
Philip.
Kanna tätä tänään.
Sinun miekkaasiko?
Sinun ansiostasi Ulstead ja Moors viimein yhdistyvät.
Isä, rakkauteni Auroraan ei liity politiikkaan.
Niin, mutta teidän rakkautenne -
takaa rauhan sukupolvien ajaksi.
Ota tämä. Ja kanna sitä -
tietäen, ettei sinun tarvitse koskaan käyttää sitä.
Poikani.
En ole koskaan ollut näin ylpeä sinusta.
Entä äiti?
Sopiiko tämä hänelle?
Äitisi oppii rakastamaan häntä, jota sinä rakastat.
Hautahärme. Hautahärme.
Menetän pian kärsivällisyyteni.
Majesteetti.
Sinun on oltava nopeampi, Liehakko.
Kyllä, majesteetti.
Aurora suostui.
Kaikki asettuu kohdalleen.
Täydellisesti.
Päivää.
Näytä vähemmän kulmahampaita.
Näinkö?
Kokeile tervehdystä.
Kuinka ystävällistä teiltä kutsua minut tänä iltana.
Muista, ettei tuo ole uhkaus.
Sangen ystävällistä teiltä kutsua minut tänä iltana.
Parempi.
Nyt hoviniiauksen kanssa.
Annetaan sen olla.
Hän rakastaa sitä poikaa.
Teet hänelle hyvän teon.
Hyvän teon?
Valtiatar...
Eikö hän näytäkin ihastuttavalta?
Minulla on sinulle jotain.
Sarviasi varten.
Philipin perheellä olisi mukavampi olo.
Ja sinulla myös.
Ehkä tämä on huono ajatus.
Ei, se on...
Kyllä se käy.
Olen innoissani.
Tämä on kestämätöntä.
Pahatar saapuu!
Heinähangot?
Ihmiset ovat hassuja.
Kyllä he tottuvat.
- Vartiopaikalta poistujat hirtetään. - Kyllä, sir.
He ovat täällä.
Oletko ajatellut muuttaa minut karhuksi?
Minusta tulisi vaikuttava karhu.
Katso niiden kynsiä. Ne ovat vahvoja.
Miksi puhumme karhuista?
Esittelemme Moorsin kuningatar Auroran.
Kiitos.
- Näytät ihastuttavalta. - Mukava olla täällä.
Aurora, tämä on kunnia.
Tervetuloa Ulsteadiin.
Noin kaunis tyttö.
Ymmärrän, miten valloitit Philipin sydämen.
Majesteetti.
Kukat hiuksissasi. Olen allerginen.
Anteeksi.
Ei se mitään. Antaa olla. Ne ovat kauniita.
Esittelemme Pahattaren.
Pahatar, ihana nähdä sinua taas.
Tässä on isäni, Ulsteadin kuningas John.
Ja äitini, kuningatar Ingrith.
Tervetuloa kotiimme.
Hyvin ystävällistä kutsua minut tänä iltana.
Älä hymyile.
Ja saanko esitellä Diavalin.
Varmaankin osasitte tänne ongelmitta.
Miksi minulla olisi ollut ongelmia?
Hän jutustelee.
Selitän myöhemmin.
Ei mitään ongelmaa.
Majesteetit, naiset ja herrat, päivällispöytä on katettu.
Olkaa kuin kotonanne.
Lintua.
Herkullista.
Mikä hätänä?
Tämä on rautaa.
Kuten te ette siedä kukkia, hän ei siedä rautaa.
En voinut arvata.
Viekää se pois heti.
Pystyt varmaan käyttämään käsiäsi?
Varsin lämmintä, eikö vain?
Todellakin.
Meillä on pieni lahja Philipille ja Auroralle -
juhlistamaan heidän mahtavaa, yhteistä tulevaisuuttaan.
En malta odottaa, että linnassa taas juoksee pikkuisia.
Tässä linnassako?
Tietenkin.
Tämä on heidän kotinsa.
Auroralla on kuulemma oma linna.
Niin on.
Kyllä.
Olen utelias. Miten Aurorasta tuli Moorsin kuningatar?
Minä tein hänestä kuningattaren.
Hänen linnansa on varsin upea. Teidän on nähtävä se.
Mutta itse asiassa hänellä on toinen linna.
Eikö olekin?
Äiti...
Yksi Moorsissa ja toinen, minkä hänen isänsä jätti.
Kuningas Stefanus, eikö niin?
Se linna ei ollut minun kotini. Kansa sai sen.
Olet siis myös oikea prinsessa.
Vaikka Stefanus kuoli. Surmattiin?
Miten se menikään? Kuoliko hän vai surmattiinko hänet?
Sekä että.
Olet oikeassa, on ollut hyvin lämmintä.
Sillä muistan tarinan lapsesta.
Lapsi kirottiin nukkumaan,
eikä hän heräisi koskaan.
Niinkö?
Kuka tekisi moista viattomalle lapselle?
Monet saalistavat viattomia.
Teikäläinen olisi varmasti samaa mieltä.
Miten niin meikäläinen?
Hän tarkoittaa ihmistä.
Moorsista puuttuu keijuja.
Minulta puuttuu viiniä.
Ihmissalametsästäjät varastivat ne.
En ole kuullutkaan.
Joku antoi heille käskyn.
Ihan kuin syyttäisit kuningasta.
Ei hän sanonut niin.
Miksi joku varastaisi keijun?
Majesteetti, haluan kertoa, että kaksi talonpoikaa löytyi kuolleena -
Moorsin ulkopuolelta.
He olivat kadoksissa useita päiviä.
Vai niin.
Vai niin todellakin.
Rajat ovat auki, mutta ihmiset eivät ole tervetulleita. Eikö niin?
Mihin Majesteetti vihjaa?
Moorsissa teurastetaan viattomia,
ja hän puhuu keijuista.
Hillitse eläimesi.
Tai minä teen sen.
Ellen tietäisi paremmin, sanoisin, että tuo on uhkaus.
No, miten on?
Mikä?
Tiedätkö paremmin?
Nyt riittää.
Laske se alas.
Ole kiltti, laske se alas.
Olemme täällä juhlimassa.
Anteeksi, hän on oikeassa.
Ei unohdeta, miksi olemme täällä.
Auroran uusi elämä alkaa.
- Kippis. - Kippis.
Olet tehnyt ihailtavaa työtä, Pahatar.
Toimit vastoin omaa luontoasi ja kasvatit tämän lapsen.
Mutta nyt...
Aurora saa vihdoinkin -
oikean perheen rakkauden.
Oikean äidin.
Sillä yksi asia, mitä kadun,
on se, ettei minulla ole omaa tytärtä.
Mutta tämä ilta muuttaa sen.
Tänään saan Auroran omakseni.
Vartijat!
Olemme avanneet kotimme noidalle!
Lopeta!
Ei tule liittoa.
Ei tule häitä.
- Pahatar! - Kuningasta on suojeltava!
Lopeta nyt, ole kiltti.
Minua pelottaa, John.
Mitä hän on minulle tehnyt?
Isä!
John!
Lähdemme kotiin.
John!
Tämä on kirous.
Tämä on kirous!
Pahatar on kironnut kuninkaan!
Mitä sinä teit?
En ole tehnyt mitään.
Lähdemme nyt kotiin.
Aurora!
Herätä hänet.
Herätä, pyydän.
Siirtykää syrjään.
Makuuhuoneeseen.
Emme pysty kumoamaan taikaa.
On oltava jokin vamma.
Todiste noituudesta.
Säilyttäkää kuninkaan arvokkuus.
Me kaikki näimme, mitä Pahatar teki hänelle.
Olen pahoillani.
Kirous kuninkaalle on kirous koko kuningaskunnalle.
Hän halusi vain rauhaa.
Tämä on minun syytäni.
Sinulla ei ole anteeksipyydettävää, kultaseni.
Pahatar on uhka jokaiselle.
Varsinkin sinulle.
Suojelemme sinua parhaan mukaan.
Täytyy olla keino kääntää tämä.
Äiti, voisitko suudella häntä?
Se tosirakkausjuttu.
Se tuskin toimii.
Se voisi pelastaa hänet.
- Suuko on vain suukko. - Ole kiltti, äiti.
Hyvä on.
Halusit rauhaa.
Lepää nyt rauhassa ikuisesti.
Minähän sanoin.
Tämä ei ole satua.
Minun on palattava Moorsiin.
Se on ainoa keino.
Odota. Tule tänne.
Minun on löydettävä hänet.
Keskellä yötä.
Hän murtaa kirouksen. Tiedän sen.
Anna minun tulla mukaan.
Ei. Sinun pitää jäädä perheesi luo.
Sinä olet minun perheeni.
Anna hänen mennä.
Ehkä hän voi pelastaa kuninkaan.
Pahatar!
Kummitäti!
Tule takaisin.
Hän ei ole Moorsissa.
Diaval.
Kukaan ei ole nähnyt häntä.
Mukava nähdä sinua.
Häntä ei löydy mistään.
Mitä, jos hän ei enää palaa?
Jäisin ihmiseksi ikipäiviksi.
Minun on löydettävä hänet.
Vain hän voi murtaa kirouksen.
Sano, että hän on kuollut.
Rauta lävisti hänen lihansa.
Hän putosi virtaan ja joutui putoukseen.
Missä hänen päänsä sitten on?
Siellä oli joku muu.
Toinen olento.
Se veti hänet meren syvyyksiin.
Miltä se näytti?
Häneltä.
Se kantoi hänet taivaalle.
Haavoittunut eläin iskee, eikä hän ole nyt yksin.
Meidän on valmistauduttava sotaan.
Pahatar on kironnut kuninkaan!
Pysykää sisällä!
Pahatar on kironnut kuninkaan!
Ellei Conall olisi löytänyt häntä, hän olisi kuollut.
He yrittivät tappaa hänet tällä.
Kuuletteko tuon?
Se on viesti ihmisiltä.
Kuulen sen selvästi.
Meidän on aika kuolla.
Ihmiset ovat käyttäneet rautaa meitä vastaan vuosisatoja.
Se oli viedä meidät sukupuuttoon.
Moorsin väen tappaminen johtaa vain uuteen riitaan, Borra.
He ovat nostaneet rautaa maan uumenista,
tehneet miekkoja ja kilpiä ja ajaneet meidät maan alle.
Mutta tämä...
Tämä on meidän loppumme.
Väki on nyt turvassa täällä.
Mutta miten pitkään?
Ihmiset löytävät meidät. He eivät lopeta.
Julistan sodan!
Juuri nyt!
Ihmisiä on liikaa.
Kuningaskuntia on liikaa.
He keksivät uusia tapoja tuhota meidät.
Emme voi voittaa.
Emme voi voittaa!
Emme tällä tavoin.
Ei. Olet väärässä, Conall.
Meillä on jotain, mitä he eivät suunnitelleet.
Meillä on hänet.
Hänellä on voimia, joita meillä muilla ei ole.
Hän on haavoittunut.
Kuka olet?
Löyhkäät ihmiseltä.
Ehkä olin väärässä sinusta.
Tai ehkä Conallin olisi pitänyt jättää sinut kuolemaan meren pohjaan.
Ei.
Se on siellä, vai mitä?
Sinun sisälläsi.
Näettekö?
Näettekö, mitä hänen sisällään on?
Se on pelastava meidät kaikki.
Sinä pelastit minut.
Tule.
Näytän sinulle, keitä me olemme.
Olemme pahoja haltioita.
Kuten sinä.
Vain me olemme jäljellä.
Näkymättömissä, loitolla ihmiskunnasta.
Katso!
Kun ihmisten kuningaskuntia tuli lisää, me piilouduimme -
jokaiseen maailmankolkkaan.
Teimme sen, mitä piti, jotta selviydyimme.
Mutta monet katosivat.
Vain pari sukupolvea sitten -
meidän kaltaisiamme oli kaikkialla maailmassa.
Tundralla.
Metsässä.
Viidakossa.
Aavikolla.
Nyt ainoa turvapaikkamme on täällä.
Tässä luolassa.
Alkupesässämme.
Kuuntele. Leiki tuulessa.
Mene!
Noiden lasten pitäisi liidellä puiden ja jokien yllä.
Sen sijaan heidät kasvatetaan maanpaossa.
Minä voisin suojella heitä.
Miten? Sotimalla ihmisiä vastaan?
Olen ollut sodassa heitä vastaan koko elämäni.
Et kaikkia.
Kasvatit yhden lapsenasi.
Ehkä meidän ei tarvitse piileskellä ihmisiltä.
Ehkä voimme elää ilman pelkoa -
ja sotaa.
Löytää jonkin tavan yhdessä.
Sitä ei tapahdu koskaan.
Kiinni!
Tervetuloa uuteen kotiin.
Olemme olleet huolissamme, kultaseni.
Majesteetti.
En pystynyt löytämään häntä.
Sydämeni särkyy vuoksesi.
Hän on tuonut synkän pilven onnesi ylle.
Tiedän, että hän vastusti tätä liittoa.
Hän ei luottanut kuningattaren vaistoihisi.
Kun näin hänet päivällisillä -
sarvet peitettyinä,
kyyristyneenä...
Ei ihme, että hän raivostui.
En tiedä, mitä tehdä.
Mutta sinähän rakastat häntä yhä?
Poikaani.
Syvästi.
Rakkaus parantaa sinut.
Se parantaa meidät kaikki.
Jatketaan eteenpäin yhdessä.
Perheenä.
Kaikille Moorsin asukkaille...
Mitä tuo meteli on?
...ja kaukaisille kuningaskunnille, kuningas ja kuningatar kutsuvat teidät -
osallistumaan Philip-poikansa -
ja Auroran häihin kolmen päivän kuluttua.
Kaikki ovat tervetulleita.
Kaikkien odotetaan tulevan!
Kuulitteko? Meidät on kutsuttu linnaan!
Tiesin, ettei Aurora hylkäisi meitä.
Tiesin aina saavani kutsun.
Kiva, että teidätkin kelpuutettiin.
Kuka menee naimisiin?
Ei meidän tarvitse miettiä häitä nyt.
Kuningatar on oikeassa.
Olemme sen velkaa kaikille.
Varsinkin kuninkaalle.
Entä Pahatar?
Hän on poissa.
Feeniks.
Pahan haltian sanotaan saaneen alkunsa siitä -
ja kehittyneen vuosisatojen ajan.
Olet viimeinen sen jälkeläisistä.
Sen veri on sinun veresi.
Olet yhtä sen kanssa.
Pitelet käsissäsi elämän ja kuoleman voimaa,
tuhon ja jälleensyntymän voimaa.
Mutta luonnonvoimista suurin on aidon muutoksen voima.
Sinä muutuit, kun kasvatit Auroran.
Kun löysit rakkauden -
tuskasi keskeltä.
Pyydän sinua ottamaan kaiken raivosi,
kaiken tuskasi,
mutta älä käytä niitä.
Auta meitä solmimaan rauha ihmisten kanssa.
Sillä rauha -
voi olla pahan haltian lopullinen muutos.
Moors on viimeinen paikka meille maapallolla.
Ja silti nimitit kuningattareksi ihmisen.
Tyttären, josta välitit.
Minulla ei ole tytärtä.
Hän on valinnut puolensa.
Kuulimme juuri.
Linnassa on häät kolmen päivän kuluttua.
Ihmisiä saapuu kaikkialta.
Silloin hyökkäämme.
Surmaamme Ulsteadin kuninkaan ja kuningattaren -
sekä heidän nuoren prinssinsä.
Heidän kuningaskuntansa kaatuu.
Ja haltia nousee jälleen.
Keijut tekivät tämän.
Tämä oli ylläni, kun menin naimisiin kuninkaan kanssa.
Se on varmasti täydellinen.
Sitä minäkin.
Majesteetti, hän on hurmaava.
Ottaen huomioon sen, kuka hänet kasvatti.
Sama paha noita, joka kirosi hänet.
Ihme, että prinssi Philip toipui.
Ihme, että hän on ylipäänsä elossa.
Kiitokset.
Erinomaista.
Kun minä vanhenen,
asun Moorsissa sinun kanssasi.
Pidämme huolta toisistamme.
- Kerro, mikä sinua painaa. - Ei mikään erityinen.
Tunnen sinut paremmin.
Nämä korut,
kampaukseni,
kaikki nämä säännöt.
En pysty hengittämään.
En tunne enää olevani Moorsin kuningatar.
Olen kuin joku toinen.
Kuulehan.
Rakastuin metsän tyttöön ja vain häneen.
Ei sinun tarvitse muuttua.
En halua, että muutut.
Ei olisi pitänyt pyytää häntä käyttämään sitä huivia.
RAUTAJAUHE
Aivan.
No?
Toimiiko se?
Keijumateriaalia on vain vähän,
ja uuttaminen on vaivalloista.
Mistä uutat?
Hautahärmeen kukasta.
Niitä kasvaa keijun haudalla, ja ne sisältävät heidän ydinolemustaan.
Jos siitepölyyn sekoittaa rautajauhetta,
siitä tuleva pöly päättää keijun elämän.
Tarvitsemme vielä tuhat kukkaa.
Näytä minulle.
Hyvä on.
Niin...
Lopultakin Moors on minun.
Ei enää keijuja.
Olkaa valppaina, miehet.
Löysin niitä täältä.
Loistavaa.
Mutta mitä jos se siivekäs palaa?
Älä mieti sitä.
Olemme valmiita.
Ota hautahärmeet.
Nyt töihin!
Vartiomiehet, olkaa valppaina!
Pitäkää aseet käsillä.
Vauhtia!
Pahatar...
Hautaamme vainajamme tänne.
He ovat tuhonneet paikan.
Näin ihmiset tekevät.
He eivät ole muuta kuin parveilevia heinäsirkkoja.
Heidät on pysäytettävä.
Pidit huolta ihmisestä vuosikausia.
Nyt sinun on aika pitää huolta omistasi.
Tulta!
Ladatkaa! Uusi hyökkäys!
Tulta!
Ladatkaa! Tuolla on yksi!
Pysykää yhdessä!
Poistumme Moorsista.
Ottakaa kiinni kädestä, siivestä -
tai hännästä tai siitä, mihin yletytte.
Hei, täällä! Täällä!
Pysykää rivissä, vartijat!
- Anteeksi. - Pysähtykää.
Olen morsiamen vieras.
Meillä on käsky päästää toisenlaiset paikoilleen ensin.
Mutta en ole ihminen.
- Olen korppi. - Mitä?
Korppi. Se musta lintu.
Riisi on herkullista.
Sitä heitetään morsiamen ja sulhasen päälle.
Mitä? Ja haaskataan hyvää riisiä?
Miksi jono ei etene?
Päästäkää minut sisälle!
Mikseivät ihmisetkin pääse?
Miksemme pääse sisälle?
Tämä tuo huonoa onnea,
mutta minun piti nähdä sinut.
Sinulle.
Hautahärme?
Mistä sait tämän?
Äidiltäni.
Aurinko nousi. On vihkipäivämme.
Äidiltäni.
Minne istumme, Liihoke?
Vasemmalle. Olemme morsiamen puolella.
Niin olemmekin.
Mutta on sulhanenkin ihana.
Niin on.
Olen kummankin puolella.
No niin.
Mitä nyt?
Tänne ei saa tulla kukaan muu kuin minä.
Olen täällä jo, joten ala painua!
Pahatar, lopeta.
Pahatar.
Hän ei tehnyt sitä.
Pois täältä!
Tai kutsun vartijat!
Kadonneet keijut.
Käskin sinut ulos. Etkö kuullut?
Mitä olet tehnyt?
Olet peikko.
Kuinka uskallat kutsua minua peikoksi?
Olen Liehakko, aatelismies.
Palvelen kuningatarta.
Hän vei sinulta siivet.
Heidät on vapautettava.
He kuuluvat Moorsiin.
Kuten sinäkin, Aurora.
Ihminen, joka on pettänyt omansa.
Sinä langetit kirouksen kuninkaan päälle.
Voi sentään.
Saatat olla kuningatar,
mutta olet hyvin nuori.
Ihmisten hallitseminen on monimutkaisempaa -
kuin kirmailu paljasjaloin kukkia hiuksissa.
Kun olin nuori,
sukuni kuningaskunta rajoittui Moorsiin.
Ja eräänä erityisen ankarana talvena -
sato epäonnistui -
ja ihmiset alkoivat kärsiä.
Kun katsoimme muurien yli,
näimme keijujen elävän kukoistuksessa.
Veljeni ja minä uskoimme, että meidän pitäisi ottaa tarvitsemamme,
kun taas isäni, kuningas, luotti heidän hyvyyteensä.
Hän valitsi rauhan eikä kansaansa ja lähetti veljeni neuvottelemaan.
Hän ei tullut takaisin.
Ne villit,
otukset, jotka eivät osanneet murista saati puhua, tappoivat hänet.
En usko tuota.
Väki alkoi pelätä.
He syrjäyttivät isäni.
Maahan levisi kaaos. Minut ajettiin pois.
Pakotettiin naimisiin Ulsteadin kuningas Johnin kanssa.
Toisen heikon kuninkaan, joka puhui suvaitsevaisuudesta.
Ja nyt oma poikani -
haaveilee harmoniasta.
Mutta rauha ei meitä kukista.
Pankaa hänet lukkojen taakse.
Sota on tulossa.
Ei! Ei!
Olisitpa täällä kanssani.
Conall halusi rauhaa,
ja hänet täytettiin raudalla.
Nyt me saamme sotamme.
Taistelumme alkaa nyt!
Me nousemme yhdessä!
Me taistelemme yhdessä.
Emmekä anna heille armoa!
Vauhtia! Mennään!
Eteenpäin!
Menkää, menkää!
Missä kaikki Philipin vieraat ovat?
Ihmiset ovat aina myöhässä.
Aloittakaa soitto.
No niin!
Hän on poissa.
Hei!
Tämä on ansa! Matalaksi!
Majesteetti,
he tulevat mereltä.
Hän karkasi!
Tätä tietä, vauhtia!
Teidän korkeutenne.
Sitten, kun käsken.
Tarkistakaa kaikki huoneet!
Hän ei voi olla kaukana!
Odottakaa.
Mitä on tekeillä?
Nyt.
Tulta!
Ei!
Ne näyttävät häneltä.
Vetäytykää!
Takaisin!
Pahatar aloittaa sodan.
Ensin isäni, nyt tämä.
Philip! Ei hän kironnut isääsi.
-Pahatar. -Mitä?
Ei hän langettanut kirousta.
Sen teki äitisi.
Mitä sinä puhut?
Se oli värttinä.
Kirous on vieläkin siinä.
Äitisi käytti sitä isääsi vastaan.
Katso.
Se on sama.
Hän sulki moorsilaiset kappeliin.
Nämä eivät ole häät.
Tämä on ansa.
Muista, mistä tulet.
Muista, kuka olet.
Olen tehnyt valintani.
Sinun on tehtävä omasi.
Lentäkää alhaalla!
Hajaantukaa!
Seuratkaa minua!
Hyökätkää!
- Tulta! - Tulta!
Ei!
Tädit! Tädit!
Tämä on liian painava!
Aurora!
Diaval! Olet täällä!
Mitä tapahtuu?
Aseen vaihto!
Aseen vaihto! Vauhtia!
Äiti!
Sinun on lopetettava tämä.
Olemme sodassa.
Ei tämä ole sotaa. Tämä on joukkomurha.
Sinä et ymmärrä.
Nämä otukset seisovat meidän -
ja kaiken tarvitsemamme välissä.
Olet väärässä.
Voimme olla rinta rinnan.
Olet houkka, jos uskot tuon.
Et tiedä, mitä meidänlaistemme puolustaminen vaatii.
Valehtelit minulle.
Suojelen kuningaskuntaa -
ja kruunuasi.
Entä isä?
Suojelitko häntäkin?
Prinssi ei voi hyvin.
Viekää hänet omiin tiloihinsa.
Nyt.
Pysähtykää!
Antaudu! Antaudu!
Äiti kirosi kuninkaan tuhotakseen moorsilaiset.
Sotilaasi maksavat siitä kalliisti.
Meidän on tehtävä jotain.
Hyvästi, tytöt.
Tule takaisin!
Liihoke! Ei!
Ei!
Hei, pysy omiesi mukana.
Juokse, Aurora! Juokse!
Päästäkää hänet.
Ei! Ei!
Kummitäti.
Liihokkeen puolesta!
Saimme hänet!
Vauhtia, vauhtia!
Tänne päin! Tänne päin!
Menkää!
Pysy siinä!
Tämä ole minun taisteluni.
Äitini halusi sotaa, ja annat sen hänelle.
En anna hänen vihansa tuhota kumpaakin kuningaskuntaa.
Haltian veri ei tahraa käsiäni.
Tänne päin! Tänne päin!
Pahatar on palannut.
Hän etsii kuningatarta.
Antautukaa!
Pysykää matalana!
Laskekaa aseenne!
Tuolla on se paha otus, jonka lupasin heille.
Sinunlaisesi ovat ennustettavampia kuin ihmiset.
Seis!
Tai melkein.
Seis!
Anteeksi, että epäilin sinua, mutta et ole tällainen.
On toinen tapa.
Tiedän, kuka olet.
Tunnen sinut.
Et tunne.
Tunnen.
Olet äitini.
Ei!
Tiedätkö, mikä tekee hyvän johtajan?
Kyky iskostaa pelko alamaisiinsa,
ja sitten käyttää sitä pelkoa...
Majesteetti.
...vihollisia vastaan.
Joten...
Levitin tarinaa pahasta noidasta,
ja hänen kiroamastaan prinsessasta.
Ei sillä ollut väliä, kuka Ruususen herätti.
Kaikki olivat kauhuissaan.
Tarinasta tuli legenda.
Tiedän, että pidät minua hirviönä.
Mutta se, mitä tein kuninkaalle, Pahattarelle, pojalleni...
Tein sen Ulsteadin puolesta.
Olet pettänyt oman rotusi ja maksat vielä siitä.
Pahatar on kuollut!
Emme enää koskaan elä pelon vallassa!
Takaisin tänne!
Ulstead on vihdoinkin vapaa!
Päästäkää minut!
Mitä tapahtuu?
Kappas vain.
Hei, pöpö.
Kaipasin sinua.
Löitkö pääsi?
Löin.
Philip.
Niin?
Rakastatko tytärtäni?
Kaikella, mitä minulla on.
Hyvä.
Tämä taitaa kuulua sinulle.
Kiroukset eivät pääty.
Ne murretaan.
Se loppuu.
Taisteluja ei enää tule.
Ulstead ei enää koskaan hyökkää Moorsiin.
Ja tästä päivästä alkaen -
me jatkamme eteenpäin -
ja löydämme tiemme -
rauhan keinoin.
Yhdessä.
Tänään vietämme häitä.
Emme vain kahden ihmisen liittoa,
vaan kahden kuningaskunnan.
Ja kaikki ovat kutsutut,
kaikki ovat turvassa -
ja kaikki ovat tervetulleita.
Hei, sinä.
Emme voi elää hirviöiden keskellä.
Jonkun pitäisi peittää nuo sarvet.
Näkisipä Conall sinut nyt.
Borra.
On aika tulla kotiin.
Hei.
Voitko tulla tänne?
Niin?
Luovuttaisitko minut?
En ikinä.
Ei.
Taluttaisitko minut alttarille?
Kyllä.
Pyydän anteeksi niiltä, joita ehkä satutin tänään.
Onko tuo...
Hän voi muuttaa itsensä takaisin.
Luulisin.
Vain, jos me haluamme.
Isä.
Mukava nähdä sinut.
Olen haaveillut tästä hetkestä.
Kaksi kuningaskuntaa vihdoin yhdessä.
Ja se on sinun ansiotasi.
Olen ylpeä sinusta. Hyvin ylpeä.
Vihreä pukee häntä paremmin.
Siis pinkki.
Ei, vihreä.
Pinkki.
- Vihreä. - Pinkki.
Liihoke!
Se on täydellinen.
Päästä hänet.
Ryhdistäydy.
Olemme täällä liittääksemme yhteen kaksi kuningaskuntaa,
jotka pelko erotti.
Tänään te opetatte meille, ettei meitä määrittele se, mistä tulemme,
vaan se, ketä rakastamme.
Sormukset, kiitos.
- Tahdotko sinä, Philip, ottaa Auroran... - Tahdon.
- Ja tahdotko sinä, Aurora... - Tahdon.
Täten julistan teidät aviopuolisoiksi.
Saat suudella morsianta.
Sinä hymyilet.
On uusi päivä.
Niin on.
Huomenta.
Jäätkö vähäksi aikaa?
Hetkeksi.
Mutta ei hätää.
Nähdään ristiäisissä.
Tekstitys: Tarja Forss